RUMSTATION MINOS - ÅR 2127
Skifter frekvens. Solar interferens.
Dr. Merchant, vi nærmer os en planetgruppering.
Det er længe at vente for så kortvarig en leg, dæmon.
Nu er nysgerrigheden stillet.
Hævnens time er kommet.
Dr. Merchant, De afløses hermed.
Og hvad mere, Chamberlain?
Han har omdirigeret al strøm til sit kvarter-
-og han har lukket det meste ned på skibet.
- Find ud af hvorfor. -Javel, sir.
Firmaets mest produktive rumstation-
-er altså blevet kapret og bragt ud af sin bane af konstruktøren.
Han er optaget af oldtidshistorie og lader stationen forfalde.
- Vurdering'? -Han er rablende skør.
Jeg spurgte ikke dig, Carducci, men eksperten. Rimmer?
Geniet levede åbenbart ikke op til dine forventninger.
Det vil ske, når jeg har forhørt ham.
- Hvor er Deres besætning? -På vej til Jorden.
- Tiden er vigtig her. -Fik de tekniske problemer?
Ja...der er tekniske problemer. Alle skal forlade stationen. Nu!
- Vi tager Dem med. -De forstår ingenting.
Så prøv at forklare.
- Hvad hedder De? -Rimmer.
Jeg afslutter en leg, som begyndte for mange hundrede år siden.
Jeg har ikke tid til at forklare. I ved ikke, hvad I er oppe imod.
Hvis De er bange for noget, findes det på stationen her.
Noget, som De aldrig ville kunne forestille Dem.
Men jeg drømmer. De kan bande på, jeg drømmer.
- Parker havde ret. De er skør. -Jeg havde et formål med stationen.
- At skabe galaksens største fælde. -Hvad vil De fange?
Jeg vil fange helvede og sprænge det i luften.
Det er Deres alvor, ikke?
Hvis jeg beretter hele historien, må jeg så afslutte mit forehavende?
For mange hundrede år siden lavede min forfader, Phillip Le Merchant-
-en magisk æske. Den første æske var et mesterværk.
Den blev bestilt af den rige aristokrat de L'Isle.
Han var besat af sort magi, og var leder af en okkult bevægelse.
Phillip var stolt af sit arbejde-
-som skulle befæste hans navn, hans familie, min familie.
Han kendte ikke æskens kræfter og hvad den kunne fremkalde.
Ondskab, synd...
...og smede.
- Er den færdig? -Ja!
- Er den smuk? -Ja.
Er du et geni?
Jeg er Frankrigs dygtigste legetøjsmager.
Hvad kan den?
Den kan jo ingenting.
Det er mit mesterværk, men det forstår du ikke.
Det var et bestillingsarbejde efter meget specielle mål.
- Klokken er 24. Hvad skal du? -Ud for at aflevere æsken.
- Hvorfor lige nu? -De påskønner måske mit arbejde.
Klokken er mange. Bliv her hos mig...bliv hos os.
Jeg må gå. Min søn vil komme til verden et bedre sted.
Dette er kun begyndelsen. Det kan jeg mærke.
Mutters alene i denne onde verden.
Intet hjem, ingen familie.
Du er ikke engang døbt, forstår jeg.
Jacques, lad pigebarnet sætte sig.
Må det smage dig vel.
Forsigtig!
Du skulle nødig komme til at skære dig i fingeren.
En ægte gentleman.
- Er De altid sådan? -Nej. Ikke altid.
M. de L'Isle er Frankrigs største troldmand.
- Hvad sker der? -Så du ikke får blå mærker.
Rolig nu, Jacques. Ikke lette på trykket.
Hun stritter imod...glimrende.
Nu kan vi begynde.
Le Merchant...lige så præcis som Deres legetøj.
Hvor er æsken?
Betal ham, Jacques. Tak.
Godnat, legetøjsmager.
Gå nu iblandt os!
Frygt ikke, Jacques. Husk, hvad du har lært.
En hidkaldt dæmon adlyder dit mindste vink.
Medmindre du står i vejen for helvede.
Den, som fremmaner magien, kontrollerer den.
Du er...
...Angelique.
Den, som fremmaner magien, kontrollerer den.
Det er ikke opspind, Auguste.
Jeg så og høne det virkelig. Æsken åbner helvedes porte.
Vi lever i det 18. århundrede, ikke i den mørke middelalder.
I dag hersker fornuften. Vi har afskaffet Gud.
Hvis himlen ikke findes, gør helvede det heller ikke.
Jeg stod på randen af helvede!
Lad os antage, at det du frygter, er sket i virkeligheden-.
En æske, som åbner helvedes porte, kan vel også lukke dem.
Det har ingen interesse for æskens ejere.
Så ligger løsningen i dine hænder.
Du lavede en maskine, som du frygter kan fremmane dæmoner.
Så lav en maskine, som kan knuse dem.
Phillip havde tegningen. Den der!
Opgaven syntes umulig, men han måtte forsøge noget.
Han eneste håb var at stjæle æsken.
Den magiske æske, han selv havde skabt.
Vend dig om!
Legetøjsmager... du har meget smidige fingre.
De skal kærtegne mig.
Tag min sjæl.
Den er allerede fortabt, legetøjsmager.
Dæmonerne vil herske overjorden, og det er din skyld.
Du og dine efterkommere vil for evigt være forbandede-
-på grund af din magiske æske.
Dræb ham og kom så tilbage.
Meget smidige fingre.
Phillip?
'Tilgiv mig. Jeg vidste ikke, hvad jeg gjorde.
- Du må væk herfra! -Det er for sent.
De kommer tilbage. Red dig selv...
...og barnet.
Jacques fik ret. Dæmonerne vendte tilbage.
- De er herlige nu. -Fra en magisk æske?
Angelique lavede flere æsker.
Men hun ville lave en, som åbnede porten permanent.
- Og din familie? -Den var nøglen.
Men de betragtede det som et eventyr, ligesom du gjorde.
Men deres blod huskede. Op gennem generationerne-
-drømte mange af os om magiske kræfter-
-og porte, som førte til helvede.
Og en af os mødte Angelique... langt senere.
Selv i søvne begærer du mig, du iagttager mig.
Jeg ved det. Jeg ved, hvad du tænker på.
Jeg kender din hemmelighed, John Merchant.
Se på mig!
Har du det godt?
- Nu vækkede jeg Jack igen. -Mor!
Du ser herrens ud.
- Jeg er bekymret. Du behøver hjælp. -Jeg har drømt det hele livet.
Det er blevet værre, John.
Og det er din bedstemors skyld.
Husker du hendes ævl om, hvor vigtig du og din familie er?
- Hun bildte dig alt muligt ind. -Der er også noget andet.
Noget, som føles som minder, umulige minder.
De hjemsøger mine drømme og mit arbejde.
Jeg vil ikke se dig lide under det!
Jeg er stresset pga. festmiddagen. Jeg hader den slags!
- Så lad være med at være så dygtig- -Den er ikke klar
Jeg ved ikke, om den virker.
Hvorfor tror du, dit ansigt pryder forsiden på dette blad?
Le Merchant?
Slægten fonsætter, legetøjsmager.
Jeg er rastløs, og du keder dig.
- Hvad med at tage en tur til Amerika? -Amerika kan rende mig!
Så vil jeg gerne have lov til at rejse derover selv.
Nej-
- Vil du ikke gerne vide hvorfor? -Nej.
- Er det alt, du har at sige? -Ja.
Angelique, lad mig skære det ud i pap.
Dine ønsker er uden betydning. Det handler om, hvad jeg vil.
Efter 200 år burde du vide, hvad det er.
Jacques... har jeg nogensinde skuffet dig?
- Luk øjnene. Stå helt stille. -Hvorfor?
- Så du ikke får blå mærker. -Er det en ny leg?
Ja. Det gør måske lidt ondt.
Bare en lille smule...
For pokker da!
Husker du, hvad de L'Isle lærte os?
Det var måske lidt forhastet.
Nyd det!
- Du er jo til det hårde. -Nej, lad være!
Ja. Du er til det hårde!
Det gør ondt.
Skån mig!
Du har overtrådt regel nr. 1. Du stod i vejen for helvede.
Hvad mener du?
Legetøjsmagerens slægt har overlevet.
Æsken...Amerika.
Det er mig en stor ære-
-at overrække arkitektprisen til John Merchant. John?
Tak.
Klapsalver fra kolleger er det bedste, man kan opnå.
Jeg er beæret over modtagelsen...og over prisen.
Da jeg-v
Leonardo de Vinci har sagt, at et kunstværk aldrig er fuldendt-
-kun forladt. Det forstår jeg først nu.
Tak.
Legetøjsmager...
Jeg er sikker på, jeg havde den med.
- Idiot! -Undskyld. Jeg så Dem ikke.
Undskyld selv. Det var uforskammet af mig.
Nu bliver jeg jo nødt til at gøre det godt igen.
Hvad skal vi i kælderen? Sig i det mindste, hvad du hedder.
Er det virkelig nødvendigt?
- Den mystiske kvinde? -Tænder du ikke på mysterier?
Jo, da!
- Du virker stedkendt. -Jeg følger bare mit instinkt.
- Kan du lide at lege? -Du er som en drøm.
Næsten.
Luk øjnene og stol på mig.
Hvad sker der?
- Må jeg kigge? -Ja, kig du bare.
Nu skal vi lege en anden leg.
Der venter dig et pragtfuldt syn.
Hvad foregår den?
Angelique...
Der er vist sket forandringer.
Der hersker større orden i helvede, end da du var der, prinsesse.
Men glæden er langt mindre.
- Står æsken bag det her? -Nej. Et menneske.
Men æsken hidkaldte ham. Den hidkaldte hans blod.
Hans forfader lavede æsken og kunne have udryddet os alle.
Du har været væk for længe.
Det her er ikke noget rum.
Det er tilintetgørelsen, som venter på at blive vakt til live.
Du har fået besøg af en kvinde.
- Dig kender jeg. -Glæden er helt på min side.
Her er meget fint.
Vi har ventet på dig.
- Hvem er du? -En ven, forhåbentlig.
Og en kunde.
- Har du lavet den der? -Nej.
Det er et gammelt arvestykke. Jeg laver noget ud fra det.
- Må jeg se det? -Nej. Ingen har set det.
Så lad mig blive den første.
Jeg laver noget med spejle og laserstråler.
Teoretisk set er det muligt.
Det evige lys.
Indespærret lys, som næres af sine egne refleksioner.
Lyset er endnu ikke fuldendt. Der mangler noget. Det virker ikke.
Det virker i nogle sekunder, og så går det ud.
Nogle gange er få sekunder mere end nok, legetøjsmager.
Hvad kaldte du mig?
Du husker intet, men det gør dit blod.
Lad blodet påminde dig.
Angelique.
Jeg optræder i dine drømme, John Merchant...John le Merchant.
Vi er bundet sammen af skæbnen.
Jeg tror ikke på skæbnen.
Dit arbejde her i huset er ikke tilfældigt. Du blev hidkaldt.
Vi skal udrette store ting. Du hører fra mig.
Jeg vil gøre hvad som helst for dig.
Hvad er klokken?
- Hallo'? -Le Merchant, vi må mødes.
Kan det vente til i morgen? Vi mødes på mit kontor.
En japansk kunde. De har ingen tidsfornemmelse.
Prinsessen gør mig utålmodig.
Menneskelig underkastelse opnås lige så let med skræk-
-som med fristelser.
- Det er et nyt hus... -Det er nok ved...at sætte sig.
Stadig sulten? Er du klar til noget, der skriger?
- Hun stillede nogle sære spørgsmål. -Som hvad fx?
Om jeg ville bolle med en kvinde, som før havde været en mand.
- Havde han fået skåret den af? -Ja. Hormoner. Hele baduljen.
- Hvad svarede du så? -Hvis den var skåret af, så okay.
- Hvad er det her? -En dør.
- Den er ikke med på tegningen. -De skide akademikere!
Spejlet afslører desværre ikke din sande skønhed.
Dine menneskelige beundrere bemærker det måske ikke-
-men jeg kan lugte den udsøgte stank-
-af dit sande jeg!
- Jeg er ikke meget for det her. -Sådan har jeg det også.
Satans!
- Vi må hellere undersøge det. -Tal for dig selv.
Det her er bare for meget.
- Kommer du? -Undersøg du det bare.
- Hold mig dækket. -Okay.
Du ligner døden, prinsesse.
Fristelsen er et bedrag. Men nu ikke flere numre!
I denne leg viser vi vores sande jeg.
- Og hvad er det? -Lidelsens skønhed.
Du er som et dyr, som slikker de ben, du giver det.
Og du, prinsesse... hvad er du så?
- Du forskrækkede mig! -Lommelygten gik ud, da jeg faldt.
- Fra nu af bliver vi sammen. -Den er jeg med på.
Nogen leger kispus med os.
Rør jer ikke!
Stil jer op mod væggen!
- Vi vil ikke påføre jer smerte. -Smerte?
- Hvor vover I bruge det ord? -Han har nåle i hele hovedet!
Jeres opfattelse af smerte er det rene vand...
Smeden har et ansigt.
Lad mig vise jer det...
Mine herrer... jeg er smerten.
Jeg kender jeres frygt. Jeg kan høre den.
"Skil mig ikke fra min bror"!
Det vil aldrig ske, det lover jeg.
En lektion, prinsesse.
Enten arbejder du med mig eller for mig.
Fristelsen er værdiløs, prinsesse.
Lidelse er, hvad der skal til.
Jeg skal lære din Merchant om lidelsens karakter.
Jeg køber hans hemmelighed med en overflod af smerte.
Den største smede forældre kan opleve-
-er tabet af et barn.
Mor er tilbage om fem minutter.
- Jack? -Jeg er i gang med noget, mor.
- Hvad laver jeg her? -Jeg måtte tale med dig.
Hvad du ønsker, skal du få.
- Vi var et godt par, John. -Ja.
Og det bliver vi igen.
Mor!
Jack?
Åh, Gud!
- Gudskelov. Kom herop, skat. -Det må jeg ikke for ham.
Hvad sagde du?
Så ung...og uformet.
- Jeg kunne vække et begær i ham. -Lad ham gå!
Du lider smukt. Men det her er forretning, ikke fornøjelse.
- Hvad er det, du vil have? -Lokkemad.
Levende lokkemad.
Bobbie! Jack!
Bliv her.
- Gudskelov! -Kom ikke herhen, John!
Rolig nu.
Jeg ved ikke, hvem du er, og det rager mig en høstblomst.
- Aflevér min kone og mit barn. -Jeg forstår.
Du elsker knægten og har lagt planer for ham.
Du har forhåbninger og drømme om hans fremtid.
Du elsker ham og vil gerne se ham vokse op.
Så gør dit arbejde færdigt- Selv om drengen ikke dør her-
-så vil han i tusinde år ønske, han var død!
- For Guds skyld! -Ligner jeg en Guds skabning?
Sig, hvad du vil have.
Æsken.
En port til helvede-
-skabt af din forfader.
Værelset nedenunder-
-kunne blive en større port.
Du skal sørge for, at det bliver sådan.
Kom!
Den vej!
Vi deler os. Jeg har en plan. Du skal nok klare dig, Jack.
Det er jo mig, du er ude efter, dit svin!
Vær ikke så indbildsk. Jeg er kun ude efter din medfødte evne.
- Lyset? -Nej, ikke lyset.
Mig finder du i mørket.
Godt. Tag kampen op-
-familiemenneske.
Æsken, som skulle besidde så store kræfter, er blot en model.
Du skal give mig den ægte version.
Så kan vi slippe for at sive ind i verden gennem sprækker i gulvet.
W åbner dørene en gang for alle og jævner fæstningerne med jorden.
Er det ikke det, prinsessen ønsker af dig?
- Er det ikke den leg, I har leget? -Det her er ingen leg.
Jo, det er det.
Og nu er det tid til at lege.
Jeg begynder.
Far!
Løb! Nu åbner vi døren...for bestandigt.
Gå væk!
Virker lortet i begge retninger?
- Legetøjsmager... -Kom her, Jack!
Så ung...og saftig-
- Lige til at spise. -Slip ham!
Sæt dig ved computeren. For nu skal du arbejde.
Åbn porten for mig!
Legetøjsmagerens tegning!
Gør det så!
- Jack! -Fad
- Løb! -Nu er legen forbi.
Du kan lege med din køter, dit møgsvin!
Drengen overlevede. Han videreførte slægten-
-og skylden for, hvad vores slægt har bedrevet.
- Kan I ophæve den igen? -Ja. Evnen gik i arv i slægtleddene.
Jeg mødte det første gang i en drøm.
Mens jeg sov, bad mit blod mig-
-råde bod på Le Merchants ugerning i fortiden.
Dr. Merchant, hvad lavede De, da Parker og jeg fandt Dem i lukafet?
Jeg hidkaldte en dæmon...eller to. Eller flere.
- Og lykkedes det? -Ja. Det var lettere, end jeg troede.
Merchant, kan du høre mig?
Jeg ved, du iagttager mig.
Vi havde næsten opgivet håbet om, at du ville lege med.
En lang ventetid, dæmon, for så kortvarig en leg.
Kortvarig?
Sådan behandler man ikke en gammel ven af familien.
Nej, vel? Sig sandheden, Merchant.
Du er glad for at se mig. Du har også været utålmodig.
- Måske. -Merchant, påbegynd lukning.
Men nu er min nysgerrighed stillet!
Hævnens time er kommet!
- De afløses hermed. -Nej. Jeg har sluppet dem fri!
- Jeg tror ikke på helvede. -Det tror på dig. Det venter derude.
- Jeg er ikke så let at skræmme. -Drop tankerne og føl efter!
Det er sandt, hvad jeg siger. Noget her er ude efter vore sjæle.
Uanset om du tror på helvede eller ej, så fører det os derned.
Solar gruppering korrekt. 23 min. til at fuldføre missionen.
Forlad stationen nu og lad mig i det mindste redde én sjæl.
- Jeg tager ikke af sted uden dig. -Okay.
Men lad mig afslutte det her.
Vi tager af sted, når Parker har undersøgt Merchants lukaf.
Få ham ud derfra i en fan. I ved ikke, hvad de er i stand til.
Følg fangen til hans celle og gør klar til afgang kl. 04.30.
Hvad fanden...!
Hjælp! Red mig!
Få mig ud herfra! Jeg er bange!
Hvad pokker er det her?
Resterne af et meget utilfreds offer.
Men det kan du råde bod på.
Ikke sandt?
Merchant har en plan. Dræb hele bundtet.
Parker svarer ikke. Jeg undersøger det.
Han er død. Hvis jeg ikke må afslutte arbejdet, dør vi alle!
Chamberlain? Parker er død.
- Hvad'? -Parker er død.
Jeg ved ikke, hvad fanden der sker.
Husk at skyde først.
12 minutter til fuldførelse.
Hjælp mig, vil du ikke nok?
Fuck!
Hjælp mig...vil du ikke nok?
Lort!
Mr. Chamberlain...?
Hvilken planet kommer du fra?
Kom nu!
- Kan du stadig nå at standse dem? -Jeg kan prøve.
Skynd dig tilbage til dit fartøj!
- Vi skal have Carducci med. -Svar, Carducci!
Jeg henter ham.
Våbnet beskytter dig ikke!
Men noget andet kan.
Nej!
Æsken beskytter mig. Han forklarede, hvad jeg skulle gøre.
Prøv bare.
Det er en æske. En skide æske!
Der findes gudskelov fornuftige mennesker.
Gør jer færdige.
Afslutningen nærmer sig.
Inden længe er blodsbåndet skåret over.
Du og dine forfædre har været værdige modstandere.
Det giver sejren en næsten bittersød smag.
Er Jorden ikke vidunderlig? Den er perfekt.
Væsnerne på dens overflade spejder altid efter lyset.
De ser aldrig mørkets hav som er skjult på den anden side.
Der lever nu flere mennesker-
-end nogensinde før i menneskets ynkelige historie.
Paradisets have...
Kødets have.
Denne gang undslipper du ikke, legetøjsmager. Der er ingen udvej.
Skynd dig tilbage til dit fartøj!
- Du har fem minutter, Rimmer. -Sammen, sagde du-.
- Jeg er ikke færdig endnu- -Så bliver jeg her.
Jeg kommer straks. Vær parat.
Det går hurtigt, når det først går løs.
Jeg ofrer ikke mig selv, hvis jeg kan undgå det.
Så dum er jeg ikke.
Åh, nej!
Stor hund!
- Spil død! -Tryk: 1000 APU.
Trykket er dødeligt.
Dr. Merchant, to minutter til fuldførelse.
To minutter. To århundreder.
Hvor tiden dog iler af sted.
Du minder meget om din forfader. Er du klar over det?
Jeg har en stærk Deja-Vu-følelse. Jeg oplever den samme trods.
Den samme naive tro på lyset.
- Hvad tror du selv på? -Ingenting.
Jeg er i den grad tom.
Affyring
Så gør det ikke ondt at dø, vel?
Jeg kan ikke dø.
Jeg er udødelig.
Dr. Merchant, et minut til fuldførelse.
Hvor er du, legetøjsmager?
Her. Et hologram. Det frembringes med spejle.
- Hvad har du gjort? -Jeg tror på lyset.
- Hvad? -Lyset, dæmon!
- Legen er forbi. -Nej!
Jeg kan ikke dø!
- Velkommen til glemslen. -Amen!
Tekstet af: Henrik H. Jensen